Pippi! Pippi!
Hej, Herr Nilsson. Var har du gjort av Pippi i dag?
Vi kan väl vänta här sâ att vi fâr säga god natt till henne?
Det finns inga bullar kvar. Tommy, vi kan väl baka nya bullar till Pippi?
- Det gör vi! Färska bullar gillar hon. - Det gör väl alla människor!
- Tommy, kan du tända spisen? - Klart jag kan.
Hjälp, det brinner! Tänk om hela Villa Villekulla brinner upp.
Nâgon hostar
Oj, nu gäller det sekunder!
De skriker
Vänta, jag kommer och räddar er!
- Var brinner det som värst? - L spisen!
Vi skulle baka bullar till dig, men vi har visst bakat dem lite för länge.
Nja, lite för länge, men vi kan baka nya.
Nej...
- Var är barnen? Det här är inte klokt. - Vad sa du?
- De är hos Pippi, förstâr du väl? - De kan väl passa tiden?
Ja, jag är lycklig
Ja, jag är lycklig mândag, tisdag, onsdag, torsdag, fredag, lördag
Ja, jag är lycklig. Ja, jag är lycklig hela lânga veckan ut
Vi som skulle vara hemma klockan âtta! Kom, Tommy!
- Nu kommer ni ju inte för tidigt. - Hej dâ, Pippi! Vi ses i morgon.
- Hej... Har ni redan ätit? - Vi brukar inte äta klockan elva.
- Oj, är klockan sâ mycket? - Ja.
Ni fâr inte gâ till Pippi om ni inte kan passa tiden.
- Vi glömde bort oss... - Det är lätt att säga.
- Nu är jag trött pâ det här. - Du bara skäller jämt!
- Det gör jag väl inte? - Jo, det gör du!
Det är ju klart att man är orolig...
- Du läser jämt! Vad är det du läser? - Glöm inte att borsta tänderna.
- "När vi rymde hemifrân" heter den. - Glöm inte att borsta tänderna.
- Akta dig, vad kul de hade i boken. - Glöm inte att tvätta hals och öron.
Rymma är just vad man borde göra för att slippa ifrân allt tjat!
Lilla Gubben! Kom dâ! Kom dâ, gubben.
Kom dâ.
- Är det inte ett gott bröd? - Du har en tvestjärt där.
- Se dig för! - Ackliga djur.
- Man brukar säga god morgon. - God morgon.
Nähä, min gubbe lilla. Vi läser inte när vi äter.
- Se där har vi Pippi! Hej pâ dig, du. - Hej!
Nej, nu mâste jag kila annars kommer jag för sent till kontoret.
- Pippi, du kanske vill ha en smörgâs? - Nej tack, jag har redan käkat.
- Vad ska vi göra i dag, Pippi? - Det vet jag.
Tommy och Annika ska rensa jordgubbslanden.
- Det kan vi väl göra en annan dag? - Det säger ni jämt.
- Kunde du inte hittat pâ nât värre? - De ska rensas, annars gror de igen.
Jag tänker inte ligga där och rensa när det är sâ himla vackert väder!
Vad har det flugit i dig?! Ta upp tillbringaren. Den ska inte ligga där.
Och hämta ny mjölk. Det är inget att sura för.
- Du bara skäller och skäller jämt! - Nej, men det gör jag väl inte?
Jag ska... Ja, det ska jag. Jag ska rymma hemifrân.
- Gör du det. - Tror du mig inte? Dâ ska du fâ se.
Vänta, Annika! Jag följer med.
- Hej dâ, mamma. Nu rymmer vi. - Skönt att bli av med dem.
Skönt? Du vet inte hur ledsen man är när man brâkat med sina barn.
- Pippi, de rymmer väl inte pâ allvar? - Det är bara bra för barn att rymma.
- Dâ kan du vila upp dig under tiden. - Du vet inte hur det känns.
- Jag borde kanske rymma med dem. - Ja, snälla Pippi, gör det.
Jag vet att du passar dem sâ bra.
Kan du se efter Herr Nilsson? Jag hivar in honom när ger oss i väg.
Men, Tommy... Vart ska vi ta vägen när vi rymmer?
- Tänk om inte Pippi vill följa med. - Vad nu? Har ni inte kommit längre?
Jag trodde ni hade rymt tre varv runt kohagen redan.
- Pippi, du kan följa med och rymma. - Skulle jag rymma? Varför dâ?
- Jag har väl inget jordgubbsland. - Det är inget skojigt annars.
- Snälla Pippi! - Okej, dâ.
Dâ fâr vi bre mackor.
Nu fâr du uppföra dig som i bättre hus, inte som i Villa Villekulla.
- Här kommer jag med Herr Nilsson. - Dâ släpper jag in honom i huset.
- Är det nân risk att han rymmer? - Nej, inte han, inte.
- Var en riktigt snäll apa nu. Hej dâ. - Dâ litar jag pâ att du ser efter dem.
Se efter Herr Nilsson. Han kan vara rätt sâ knepig att ha att göra med.
Väsen inifrân huset Kristallkronan! Ah, himmel!
Kom ner! Mina nya gardiner!
Herr Nilsson, du far inte springa pa pianot! Farmors vas!
- Du tog inte med nâgra guldpengar. - Man mâste klara sig utan pengar.
Gâr det?
Hela världen är full utav människor som inte har nâgra pengar alls.
Mors lilla lathund sa du ma tro ijag ijobbar bra
Fastän vet du vad, inte ijust i dag ijag gör det helst en annan dag
Mors lilla lathund sa ingen kan sa bra som ijag
Men tycker du som ijag, sa gör ijag det en annan dag
Trallallallallala, i morrn' da ska ijag knoga
Hela dess langa dag ija, oij, oij, oij, vad ijag ska gno
Och ser du därför sa maste ijag ta det väldigt lugnt i dag
Jo, för ijust i dag gar det inte bra ijag gör det helst en annan dag
Trallallallallala, i morrn' da ska ijag knoga
Hela dess langa dag ija, oij, oij, oij, vad ijag ska gno
Ja, för ser du mors lilla lathund sa ijag gillar att ijobba bra
Men tycker du som ijag, tycker du som ijag sa gör ijag det en annan dag
- Den visan har er morsa skrivit, va? - Vad kul det här är!
Jag tror inte att vi kommer att fâ vara med om nâgra äventyr.
- Vi fâr väl hoppas pâ det bästa. - Stopp! Titta vad mycket smultron!
Titta!
Vad kul! Jag har aldrig sett nâgra grävlingar förut.
Och du som trodde att vi inte skulle fâ vara med om nâgra äventyr.
- Här! - Tack, vad snäll du är.
Ja, jag är lycklig
Ja, jag är lycklig mândag, tisdag, onnsdag, torsdag, fredag, lördag
Ja, jag är lycklig! Ja, jag är lycklig hela lânga veckan ut
Ja, jag är lycklig...!
- Vilken väg ska vi ta? - Vi singlar slant.
- Har vi nân slant? - Ja, ett öre.
- Jaha, det blev den där vägen. - Det ser ut som en ettöresväg.
- Ska vi verkligen ta den? - Har man singlat slant, sâ har man.
- Usch, snart börjar det nog regna. - L min bok var det vackert väder.
- Var ska vi vara i natt, tror ni? - Ja, alltid blir det nânstans.
Det är det enda som är säkert.
Här ligger kanske ett underbart slott-
- med nân greve i som blir jättelycklig när vi kommer.
- Underbart slott, var det! - Ska vi bo där...? Aldrig i livet!
Det âskar
Hörru, Lilla Gubben, det är inte farligt! Kom tillbaka!
- Han vill visst inte rymma mer. - Vad ska vi göra nu, dâ?
- Utan hästen kan vi inte rymma. - Tänk om han springer bort.
Han springer hem och hâller kaffet varmt ât oss tills vi kommer hem.
Kom, här fâr vi inte sitta.
Nâgon spelar sâg
- Usch! Pippi, jag är rädd. - Hâll mig i förklädssnibben.
Det är nân som spelar.
- Det är nog ett spöke! - Eller en ängel som rymt frân himlen.
Jag är rädd!
Vem som än är där inne ska jag nog se i vitögat.
- Hej! - Hej.
Välkomna. Sitt i soffan eller, om sâ föredrages, i fâtöljen.
Nej tack, jag sitter nog hellre i gungstolen.
- Det är en gammal fin stol, det där. - Ja, jag märker det.
- Ett sânt väder vi har. - Ja, det kan bli âska.
Ja, det tror jag med. Vad heter ni? Jag heter Konrad, för min del.
Det heter inte vi. Jag heter Pippi och det är Tommy och Annika.
Lilla Annika är sâ rädd att hjärtat hoppar i bröstkorgen.
- Är du rädd för mig eller âskan? - Bâda tvâ.
Askan kan jag inte garantera för, men jag är inte farlig.
Jag är bara en liten gârdfarihandlare. Jag är inte farligare än en grâsugga.
- Vad är en gârdfarihandlare? - En som âker runt och gör affärer.
- Vad är det du säljer? - Ja, det är...
Pruttilutter och frissidurer som tanter köper, va?
Jag säljer Konrads Kalasklister!
Fastnar ni i det här klistret kommer ni aldrig loss.
- Det fäster obönhörligt. - Jag fâr ocksâ prova.
Akta dig bara sâ du inte fastnar i det.
Konrads Kalasklister är ett universalmedel.
Diska med det och porslinet behöver aldrig diskas mer.
Mura med det sâ fâr ni spränga huset om ni vill riva det.
Sanda med Konrads Kalasklister och ni kommer inte ur fläcken.
Fodra hönorna med klistret och ni fâr okrossbara ägg.
Konrads Kalasklister det bästa är!
Här kommer Pippi Lângstrump Tjolahopp, tjolahej, tjolahoppsansa
Här kommer Pippi Lângstrump...
Att det var ett bra klister visste jag, men inte att det var sâ bra.
Tommy och Annika! Titta här!
- Det var segt, det här. - Akta sâ du inte blir hängande.
Nej dâ. Se upp, nu kommer jag.
Nu vet jag hur flugorna har det!
- Sannerligen, ett sânt väder vi har. - Tänk om vi inte hade nât väder alls.
- A, vad det är vackert med âskväder. - Det tycker jag ocksâ.
- Vad tycker du, Annika? - Jag tycker det är otäckt!
- Pippi, nu är jag hungrig. - Ja, just det. Nu mâste vi äta.
Vad är det här? Jag sitter fast i mitt eget klister!
Var det inte det jag sa? Konrads Kalasklister fäster obönhörligt!
- Vem hällde klister pâ fönsterramen? - Det gjorde jag.
- Ja, ja... Gjort är gjort. - Jag kanske kan rycka loss dig.
- Nej, skägget âker upp med rötterna. - Dâ fâr det bli barberaren, dâ.
Det är bättre än att gâ med ett fönster hängande i skägget.
Det är sâ starkt det här klistret. Där är en bit, du. Där - klipp.
De skrattar i huset
Där sa du nânting.
- Vad mysigt vi har det. - Vilken god korv du har, Konrad.
Skulle jag kunna fâ en sân där med saltgurka? Tack för det.
Jasâ, ni är pâ rymmen? Det är jag ocksâ.
- Har du rymt frân ett fängelse? - Nej. Har du?
Jag rymmer lite varje dag för jag tror att det är roligare nân annanstans.
Här till exempel och ni till exempel. Va...? Vad gör du?
Jag ska nog tvätta dig i öronen.
Nej, men... Tack sâ hjärtligt, men är det sâ nödvändigt?
Den här behöver du nog bättre än jag, lille gubben.
God natt.
Plopp!
- Plopp! - Plopp!
Plopp!
Plopp...
- Plopp! - Plopp, plopp!
Plopp, plopp!
- Jag glömde att tvätta öronen pâ dig. - Ja, ibland har man tur.
Lova att du tvättar dem själv i morgon.
- Du lâter precis som din mamma. - Varför ska jag tvätta öronen?
Jag vill inte att du ska gâ där pâ vägarna - ensam och lortig.
- Han blir väl inte ensammare för det? - Förresten sâ gâr jag inte, jag cyklar.
- Man kan vara ren i öronen för det. - Vi fâr se.
Antingen sâ tvättar jag öronen eller sâ lâter jag bli.
Du fâr aldrig reda pâ vilket han gör. Vi träffar nog aldrig Konrad mer.
Fy Fabian! Det tycker jag är sorgligt.
Plopp, plopp!
Plopp...
Ja, Annika... Nu sticker jag innan du vaknar och tvättar mina öron.
Konrad! Kom tillbaka! Jag ska ju inte tvätta öronen pâ dig.
Äsch, han hör inte.
Jaha, honom ser vi aldrig mer. Men klister har vi kvar!
Pippi, ettöresvägen tar slut här sâ vi mâste gâ tillbaka till vägskälet.
- Har man singlat slant sâ har man. - Ja, men...
Därât ska du hur som helst.
Men... hur ska vi komma ner här?
- Där ser du att det inte fanns en väg. - Det ordnar sig.
Tur att man har mojänger med sig. Släng ner ryggsäckarna, vet jag.
Varför klättrar vi inte med Kalasklistret?
Det gâr ju sâ bra ändâ.
Om nân av oss trillar, sâ ramlar allihop.
Jag suger mig fast som en blodigel i berget.
Aldrig i livet ska jag singla slant mer.
Hjälp! Pippi!
Hjälp!
Ta det lugnt! Försök fâ tag i berget.
- Sâ där kan man väl inte stâ? - Nej, det gâr ju inte.
En vacker dag sâ skrattar du nog ihjäl dig!
Häng kvar, bara. Jag klättrar ner med er bâda tvâ.
Ja, jag är lycklig
Ja, jag är lycklig mândag, tisdag onsdag, torsdag, fredag med
Jag är lycklig! Ja, jag är lycklig hela lânga veckan ut
- Hur blir det? Fâr vi mat eller inte? - Tyst, du skrämmer ju fisken.
- Tommy, det nappar! - Oj!
Titta!
Mamma tyckte att vi skulle vara hemma och rensa jordgubbslandet.
- Titta, vi har ätit upp alltihop! - Jasâ? Vad är det här, dâ?
Det är ju det godaste.
Tycker du som jag, tycker du som jag sâ gör jag det en annan dag
Ni skulle sett när jag âkte ner för Niagara i en sân här tunna.
- Nu ljuger du igen, Pippi. - Nej, jag kan visa hur jag gjorde.
- Pippi, lât bli! - Det är väl inget farligt.
- Du fâr inte! - Smäll pâ locket och sluta tjata!
Nej...
Det är bra! Putta i mig nu, da.
Kom, Annika. Vi mâste se efter var hon landar.
Där är den!
Vi kommer aldrig att hinna i fatt den.
Mammas lilla kraka tycker om att aka det är kul när det gar unnan
Och än far ijag hit och än far ijag dit och snart ryker hela tunnan
Pippi!
- Ser du tunnan? - Nej, den är försvunnen.
Mammas lilla kraka skulle ut och aka nu sa gar det lugnt och stilla
Vad härligt ijag mar sa fint som det gar
Det är faktiskt inte illa
Oj!
Det börjar bli grunt, tror jag. Hoppla!
Det är bäst att se sig om.
Kul var det i alla fall!
Synd att inte Tommy och Annika kunde âka med.
Tommy och Annika!
Jag har nog âkt i väg lite för lângt. Tommy och Annika!
Hoppla!
- Vi hittar henne aldrig. - Säg inte sâ där, Annika.
Nu star ijag här och blundar och räknar till tio.
När ijag öppnar ögonen star Tommy och Annika precis där borta.
För ijag vill det! Jag vill det!
Du... tänk om Pippi klev i land pâ andra sidan älven.
Tommy! Annika!
Nähä...
Tommy, här kanske vi kan sova.
Annika, kom! Titta!
Ah, jag skulle vilja klappa dem.
Vänta, Annika. De kanske är rädda för oss.
Var är Pippi? Vi hittar henne aldrig.
- Vi kommer att svälta ihjäl, tror jag. - Det är de sista mackorna.
Jag är dödstrött. Jag vill sova.
Kanske under den där granen. Det ser rätt skönt ut.
Ah, vad jag är sömning.
Aj!
- Vad är det, Annika? - Myror!
Tommy skrattar
Gâ själv och lägg dig i en myrstack sâ skrattar du väl ihjäl dig!
- Vi skulle lagt oss i den där ladan. - Vi kanske kan hitta tillbaka dit.
Är jag klok som gâr och lägger mig när de andra kommit bort?
Gör inte om det, Pippi. Ut och leta.
Här känns riktigt varmt och skönt, ska jag säga. Kom, fâr du känna.
Om de har gâtt nerât älven, mâste de komma ut ur skogen.
Och dâ behöver jag... Ja, just det! En cykel för att âka runt och leta.
- Vad skönt att vara ute ur skogen. - Nu mâste vi försöka ta oss hem.
- Vi är ju flera hundra mil hemifrân. - Vi lär svälta ihjäl flera gânger om.
Oj, vad jag är hungrig.
Vad pysslar du med, dâ?
Jag mâste ha tag i en cykel för att âka omkring och leta.
Jag mâste leta reda pâ ett par ungar. Vi har bara ett öre.
Det var värre, det. Det här skräpet kan du fâ gratis.
Titta!
Kâldolmar!
- Stekt kyckling! - Kâldolmar som är sâ jättegott!
Stekt kyckling! Tänk, va...
- Och fläskpannkaka! - Varför skulle vi rymma hemifrân?
- Pippi... Pippi! - Tommy och Annika!
- Pippi! Var har du varit nânstans? - Lite varstans, överallt.
- Var har du fâtt tag i allt det där? - Jag skulle göra mig en cykel.
- Vad jättebra att vi träffade varann! - Jippie!
- Hörni, vi stoppar upp trafiken. - Kom i väg, nân gâng!
Men Pippi, inte kan man cykla pâ en cykel utan hjul.
Det tänkte jag inte pâ. Fânigt, va?
- Pippi, jag är svimfärdig av hunger. - Vi mâste skaffa pengar.
De spelar och sjunger
l en djup oändlig skog svart av moln där âskan slog
Gick ett par smâ barn en gâng dagen lâng
Ja, den dagen var sâ lâng himlen mörk och skogen trâng
Barnen i sin ensamhet gick och grät
Grät och tänkte aldrig mer vi vâr faders boning ser
här i mörker köld och nöd blir vâr död
Just när sâ förtvivlat var mânen vek...
Ge er i väg! Ska man inte kunna fâ sova i fred?!
Ge er i väg!
Just när sâ förtvivlat var dök där upp en ilsken karl
Hâll tyst och försvinn!
Och han gav mig strax en sko ska ni tro
Tvâ stycken!
Titta, det är samma storlek som mina gamla.
- Tack, jag behövde ett par nya dojor. - Stopp där! Ge tillbaka mina skor.
Vad är det här?! Hit med skorna, har jag ju sagt.
Har du kastat ut dem sâ fâr du allt hämta dem själv, gubbe lilla.
Barnen skrattar
Just när sâ förtvivlat var hade han ändâ skorna kvar
Nu kan ingen ta dem ifrân dig nânsin.
- Kâldolmar... - Stekt kyckling...
Fläskpannkaka...
- Ah, vad det är härligt att rymma! - Ja, fast det är jobbigt att gâ.
Tâgvissla
Det finns andra sätt att ta sig fram. Äka tåg, till exempel.
Tommy och Annika, skynda er!
Hoppa!
- Pippi, jag är rädd! - Tâg är det säkraste färdmedlet.
- Tycker du inte att det är skojigt? - Jo, det är det egentligen.
Och nu sâ vill jag sjunga att sommaren är skön
- Och träden är sâ fina - Och marken är sâ grön
Och blommorna är vackra och höet luktar gott
Och solen är sâ solig och vattnet är sâ vâtt
Och lilla fâgeln flyger i boet ut och in
Och därför vill jag sjunga att sommaren är min
Jag vill ocksâ sjunga att fjärilar är bra
Och alla söta myggor de vill jag ocksâ ha
Och jag är brun om bena precis som det ska va'
Och därför vill jag sjunga att bruna ben är bra
Och jag har nya fräknar och prickigt sommarskinn
Och därför vill jag sjunga att sommaren är min
- Titta, Pippi! - En tunnel.
Det är bäst att vi lägger oss pâ mage.
Och nu sâ vill jag sjunga att sommaren är skön
Och solen är sâ solig och marken är sâ grön
- Vad du ser ut! - Och du, dâ!
Ursäkta, kan damen säga mig hur mycket klockan är?
Hallâ?
Det var konstigt.
- Hur är det? Mâr inte damen bra? - Nej, jag mâste vara hemskt sjuk.
Ett hölass! Det är mycket trevligare att âka hölass.
Hoppa!
Nej!
Ptroo! Sâ ja!
Nej, inte äta grus, Nils-August.
- Vem är det du har med i lasset? - Jag har väl ingen där pâ lasset?
Jo, det har du. Tre smâ rara barn!
Vem har lovat er att âka pâ lasset? Se till att ge er av!
Vi hann inte frâga, men det var kul att träffas.
- Vi har nog med ungar här pâ gârden. - Det är tur för dig, det.
Sâ vidare länge kan vi inte stanna och muntra upp dig.
- Jag tror inte att han tycker om oss. - Det kan han inte lâta bli att göra.
- Hörru du! Fâr vi sova pâ höskullen? - Tvi! Fattar du inte vad jag säger?
- Vi har nog med ungar här pâ gârden. - De verkar vara rara barn.
Men den där lille behöver visst öva sig pâ att gâ.
Hej.
- Hej, du. - Vov!
Vov, vov!
En sân gullig liten unge du är.
- Ligg över här i natt, dâ. - Tack, det var bussigt.
Men i morgon fâr ni allt ge er i väg igen.
- Vad heter ni allihop? - Kalle, Olle, Frasse.
- Och han heter Lasse. - Vad heter han?
Vi kallar honom för Pisse-Nisse, men pâ riktigt heter han Nils-August.
- Det râr han ju inte för, stackarn. - Usch, vad han är smutsig.
Tjolahej, tjolahopp - jag flyger!
Sâ där kan du väl inte göra? Det gâr ju inte.
Nej, det gör det inte, men det är kul i alla fall. Nu mâste vi sova.
- Tänk att vi ligger här alla tre. - Tillsammans igen.
Tyst, det kommer nân. Tänk om det är ett spöke.
- God afton! Är ni ute och gâr? - Vi har mjölk och bullar.
Mamma sa att vi skulle gâ hit med det.
Er mamma är duktig pâ att baka. Bullarna är precis lagom brända.
- Mammor är väl bra att ha, i alla fall? - Vad gott!
- Kalle svär när inte morsan hör. - Det är fult att svära.
Du skulle hört Bernard Janson. Han svor sâ att det slog lâgor ur munnen.
Det var sâ hemska ord sâ att gamla föll ner och dog.
- Men du dog inte, Pippi! - Nej.
Jag vet ett ruskigt svärord. Vill du höra?
Jag viskar sâ att inte smâkillarna hör det.
Jag hör inte! Du kittlar mig, Tommy. Säg om det.
- Det var inte dâligt. - Vill du höra mitt värsta?
Oj, du är inte dâlig du, Kalle. Det här är lärorikt.
Du är inte bortkommen. Frasse och Lasse, dâ?
Jag kan säga "tusan". Ska jag säga det?
Jag vill inte vara här!
Lnte behöver du grâta för att du inte kan svära. Det hinner du lära dig.
Förresten är det fult att svära, men jag kan ett. Vill du höra?
Ja, det ska verkligen bli intressant.
- Nâ, vilket var värst? - Annikas var jätteruskigt.
Jag kan inte förpesta luften här inne, men jag kan skrika ut genom gluggen.
Skitoxe!
Tuppen gal
Pippi gal som en tupp
Hörru, ska du inte gâ hem till din mamma? Jasâ, inte det?
Hej, du! Vad du är söt... fast lortig.
Jag ska tvätta dig lite. Blir du glad dâ?
Nu blir du ren och fin, förstâr du väl? Vill du inte bli ren och fin?
Hörru, kom tillbaka! Stanna, dâ!
Dig tycker jag om. För du har sâ smâ kalla fötter.
Tommy! Kom upp här och käka frukost.
- Jag är jättehungrig. Vad har vi? - Kall kyckling och fläskpannkaka.
Kalle! Vänta pâ oss!
- De har gett sig i väg... - De kunde väl ha sagt adjö?
- Den där Pippi var lite knasig. - Hon var helknasig.
Kom upp, ni. Här är jättefin utsikt. Ni kan fâ smaka pâ pannkakan.
Oj, pappa kommer. Han gillar inte att vi är pâ taket.
- Oj! Är tjuren i den hagen? - Det har nog pappa glömt.
Han är jättearg.
Se till att komma ner frân taket! Taket hâller inte.
- Förstâr ni inte att det är farligt? - Farligt? Titta bara bakom dig.
Heja pappa!
Vov!
Akta dig, Pisse-Nisse!
Hej, hej...
Pisse-Nisse!
Hörru, tjuren! Hallâ där!
Olé! Se inte sâ sur ut.
Passa dig noga! Jag har visserligen inga horn-
- men jag kan vara rätt sâ jäklig ändâ, mâ du tro. Olé!
Stâ inte där och se dum ut!
Pisse-Nisse!
- Heja Pippi! - Tjuren kan ha ihjäl henne.
Pippi är starkast i världen.
Olé!
Vad sa du? Är du trött nu?
Ska du gâ hem och lägga dig? Gör det, du. Gör det för all del.
Du har ju räddat livet pâ honom. Det skulle du ha nât för.
Titta, Pippi! Vilken fin bil.
- Den har inte gâtt pâ tvâ âr. - Den ser jättebra ut.
- Vill du ha den? - Ha den...? Du är inte klok!
- Fâr jag den verkligen? - Ja, men du fâr den inte härifrân.
- Du fâr komma hit och leka med den. - Tommy! Annika! Jag har fâtt en bil.
Tack ska du ha!
Bort med all brâten.
En biltuta
Skynda dig, Annika! Vi är snart klara.
Pippi, du har hällt vatten i bensintanken.
Prima regnvatten! Extra prima - bästa kvalitet.
- Kan väl inte en bil gâ pâ, heller? - Vi ska blanda i Kalasklister ocksâ.
- Hej dâ! - Hej!
Nu âker vi. Tack för att vi fick sova pâ höskullen.
Stanna! Kom tillbaka! Barn fâr inte köra bil!
Nej, det förstâs. Men det här är Pippi Lângstrump. Kom ihâg det.
- Bromsa, Pippi! Bromsa! - Det gâr inte.
Det blir en kolossal futt av Konrads Kalasklister.
Han mâste lagt dynamit i klistret.
- Ryggsäcken trillade av, Pippi! - Den ska jag hämta.
Pippi!
- Bromsa, Tommy! - Det gâr inte. Det vet du väl?
Heja Pippi!
Fortare! Fortare, Pippi!
Bra, Pippi!
Hörni, alla bilgubbar! Ge er gamla kärra en dos Konrads Kalasklister.
Dâ börjar hon galoppera! Hopp i galopp!
Hej, vad det gâr! Snart lyfter vi, tror jag.
- Hjälp... - Vad sa jag?
Titta, vi flyger som örnar!
- Pippi, hur ska vi komma ner? - Ja, alltid blir det nânstans.
Vi gâr ner lite och ser oss om. Se upp där framme!
Hej, där nere! Har ni inte sett en flygande bil förut?
- Berget! Vi kör rakt in i berget! - Tjolahej, tjolahopp - opp, opp!
Tjolahej, tjolahopp, tjolahopp, tjolahej!
Kan du inte flaxa lite? Den gâr ju alldeles för lâgt.
Hej, vad det susar i löven! Här kommer vi.
- Tänk om vi ramlar ner, dâ? - Konrads Kalasklister funkar jättebra.
- Vad gör vi när Kalasklistret tar slut? - Just det. Vad ska vi göra dâ?
Landa, sâ klart.
- Där framme kan vi landa. Pâ âkern. - Okej, vi försöker.
- Nej, det gâr inte! Det gâr inte! - Tjolahej, tjolahopp - opp, opp!
Men det där dâ, Pippi?
Nej, det blev visst lite sent. Opp, opp, opp! Vi lyfter!
Titta, Annika. Det är jättesnyggt.
- Oj... - Hjälp...
Se upp! Här kommer reservdelarna. Huka er, sa jag. Här kommer mera!
- Det här gâr ât pipan, Pippi. - Just det.
- Kalasklistret börjar ta slut. - Flaxa, dâ!
Det är ingen idé.
- Vad ska vi göra, dâ? - Ja, vi kan ju landa där framme.
- Jag skulle vilja bada. - Pippi!
- Hej, Tommy och Annika! - Oj, jag är riktigt knäsvag.
Var du rädd? Behöver du inte vara. Det var ju Pippi som körde.
Vad var det jag sa? Vi landade mitt pâ en badstrand. Vilken fullträff!
Tjolahopp!
Här ska badas!
- Det är skönt i vattnet! - Vad skönt!
- Ska inte du ocksâ bada, Annika? - Nu ska ni fâ se pâ stortvätt!
- Jag tänker inte alls tvätta mig. - Man mâste tvätta sig nân gâng.
Sâ skönt det är i vattnet! Hoppa i du ocksâ, Annika.
Man blir sâ himla lortig när man rymmer.
Ni ska ocksâ tvätta er. Sâ det, sâ!
Pippi och Tommy, nu är det er tur.
Sätt dig, dâ.
Lât bli! lnte i ögonen!
Annika, du blir nog chef för renhâllningsverket en vacker dag.
Nej! Dumma dig! Nu, du...!
Nu fâr det vara slut. Vi har ingen bil sâ vi mâste lunka och gâ.
Nân har tagit vâra kläder!
Nej... Titta!
- Jag badar med kläderna pâ. - Vad ska vi göra, Pippi?
Vi kan väl inte rymma nakna?
Finns det nâgra tomma säckar här?
Har du tid att vänta i nân timme? Det finns nâgra underst i högen.
- Har du nât emot att jag hjälper till? - Nej dâ.
Pippi sjunger Här kommer Pippi Lângstrump tjolahej, tjolahopp... tjolahopp!
Barnen retas
- Vad föreställer de där tvâ? - De är ett herrskap frân Egypten.
Vi mâste skaffa pengar, sâ vi kan köpa kläder.
Ja, för sâ här vill jag inte gâ runt. Vi fâr sjunga pâ gârdarna igen.
Dâ fâr vi ta nât riktigt sorgligt!
Nât ännu sorgligare än "Just när sâ förtvivlat var".
De mâste tycka väldigt synd om oss, men även att vi är tappra och modiga.
Jag ska göra en visa som fâr dem att grâta blod. Det svär jag pâ!
- Se dessa stackars arma barn... - Som inga kläder har.
Pippi sjunger Se dessa stackars arma barn som inga kläder har
A sâ har de ingen far â knappt nân mamma kvar
A mat det har de inte fâtt pâ över fjorton dar
Men gissa vad de har Jo, de har humöret kvar!
Lila lara loppa, .lura å glam å tornej Ärtan, pärtan å leverpastej
Hyskan i byskan i kili-koli-koli-fej Lira lara loppa lura, ajöken med dig!
A hela lânga dan fâr dessa stackars ungar skäll
A smörj varenda kväll â evigt gnat och gnäll
A allt de har att leka med det är en tomputäll
A mormor är inte snäll men de sjunger likaväl:
Lira lara loppan, lura å glam tornej Ärtan, pärtan å leverpastej
Hyskan i byskan i kili-koli-koli-fej Lira lara loppa lura, ajöken med dig!
- Vilka stenhârda människor. - Och snâla.
- 1 7 öre räcker inte till en skjortärm. - Här fâr bli andra takter!
Hallâ, mina damer och herrar! Vill ni se nât sâ ögonen trillar ur skallen?!
Det kostar bara en krona att se världens bästa lindanserska!
Pippilotta Viktualia Rullgardina-
- Krusmynta Efraimsdotter Lângstrump! Kom och se om ni törs!
Hallâ, hallâ! Jag börjar snart! Har ni lugnande piller, sâ ta dem nu!
- Bravo! - Det kostar en krona att titta pâ.
En krona! Tackar.
- Det kostar en krona! - En krona!
- Hallâ där! En krona. - Annars fâr ni blunda.
Nu, mina damer och herrar, sâ sätter jag i gâng!
- Oj! - Ar det ingen som kan stoppa henne?
Det är ju inte klokt.
Nu spärrar ni upp ögonen! Jo, jag är duktig-
- men dâ skulle ni ha sett mormor. Hon kunde gâ pâ lina!
De drog en lina mellan kyrktornet och râdhustornet, och sa:
"Fia, kan du gâ pâ lina?" Mormor gick upp pâ linan, 90 âr som hon var.
Hon gick fram och tillbaka mellan tornen. Hon hann knappt dricka kaffe.
"Ja, Fia, nu ser vi att du kan gâ pâ lina", skrek de.
Dâ hade hon hâllit pâ i fem-sex timmar, men hon gav sig inte.
Hon schavade pâ - fram och tillbaka.
"Kom och drick kaffe", skrek de. Men mormor ville inte gâ ner.
Hon lyfte högra benet och petade sig i näsan med stortân.
Det är svârt att peta näsan med tân. Mormor kunde gâ pâ lina, hon!
Jag kan bara göra sâ här, och knappt det.
Hörni, hallâ där! Vad är det här för folksamling nu dâ?
- Aj aj aj! - Polisen har inte betalat!
- Det kostar en krona att se pâ. - Alla lindansörer mâste söka tillstând.
- Var kommer ni ifrân? - Hemifrân.
Vet era föräldrar om det här? Nää... Jag fâr ta itu med det här.
Tjolahej!
Tjolahopp!
La la!
- Vilken snygg tröja! - Ja, här ska handlas!
- Kläder för 78,95, tack. - Här är lite till.
- Den är var väl snygg pâ dig, Annika! - Ja.
Stopp där! Jag fâr nog tala allvar med er pâ polisstationen.
Det är förbjudet att dansa pâ lina och dessutom livsfarligt.
- Jag mâste tala med dina föräldrar. - Det blir knepigt, men du kan försöka.
Ni mâste stanna här medan jag undersöker om ni har rymt hemifrân.
Jag mâste lâsa in er.
Jag är ledsen, men jag är tvungen sâ att ni inte ger er i väg.
De tvâ bara rymmer hela tiden, sâ dem fâr man se upp med.
Vill du ha en karamell, förresten? - Ni gillar väl ocksâ karameller?
Tack.
- Tack. - Sâ!
- God natt. Sov sâ gott! - Hej, hej!
- Vi ses ju snart igen. - Det tror jag inte att vi gör.
- Tyvärr. Det var en rar polis. - Karamellerna!
Dem lämnar vi kvar till andra ungar pâ rymmen.
Tommy! Annika!
- Hur mânga timmar har vi gâtt? - Evigheter. Jag har skoskav.
Jag är trött och hungrig och ledsen. Vi skulle ha stannat i fängelset.
Vi skulle ha stannat hemma i stället.
Snarkningar
Titta! Konrad!
- Tänk att vi skulle träffa honom igen. - Vad gullig han är när han sover.
- Undrar hur jag ser ut när jag sover. - Som en unge som sover, ungefär.
Nämen... va! Vilken överraskning! Ar ni här? Det var väl roligt. Hejsan!
Annika tycker att du är gullig när du sover.
- Har du nân mat? - Nej.
Sâ är det när man är pâ rymmen. Lbland har man mat, ibland inte.
Vilken bra kvast!
Den tar jag med mig hem. Det behöver nog sopas i Villa Villekulla.
Om du var en häxa, kunde du flyga pâ den hem.
- Eller sâ kan du rida pâ hästen. - Det är ju Lilla Gubben. Ja!
- Nu mâste vi âka hem. - Kom och hälsa pâ oss nân gâng.
- Kom till Villa Villekulla när du vill! - Dâ kan vi köpa klister av dig!
Är det dags att komma nu? Vad jag är glad att se dig!
Ja, jag är lycklig. Ja, jag är lycklig. Ja, jag är lycklig...
- Hör! Är det inte de som kommer? - Jo, visst är det det.
- Mamma, nu är vi tillbaka! - Tommy och Annika!
- Välkommen hem! - Kul att vara hemma!
- Jaha, nu har de rymt färdigt. - Var har ni varit? Vi har längtat sâ!
- Herr Nilsson! - Vad skönt att de är hemma!
- Du är visst glad att se Pippi igen. - Vad hungriga ni mâste vara!
- Pippi, ska inte du äta? - En korv, bara. Jag mâste hem.
- Tack för hjälpen. - För all del. Vi ses i morgon!
Mamma, i morgon ska vi rensa jordgubbslandet.
- Har ni fâtt nya kläder? - Ja, en ko ât upp de gamla.
- En ko...?! - Ja, en sân med svans och horn. Mu!
Ni har väl inte varit ute för nâgra farligheter?
God natt, lilla gumman! Sov gott. Ah!
Sov sâ gott! Vi ses i morgon, va?
- Hej dâ, Annika. Sov gott. - God natt!
Lilla kudde, va go' du är!
Vad det är synd om Pippi som inte har nân mamma och pappa.
Nu regnar det inte längre. Det är väl för att vi inte är pâ rymmen längre.
Det knackar
- Pippi! - Det vinglar lite innan man blir van.
Vänta bara tills ni har rensat jordgubbslandet, dâ ska vi ha livat!
Det gâr väl inte att flyga pâ en kvast?!
Jo, det är väl klart att det gâr. Det gâr! Det gâr!
Jag kan allt-allt-allting!